Караше тези жени да четат на глас.
Четяха й.
Първото си мислехме, че тази пазачка,
е по-чувствителна, по-човечна.
Много често се избираше по-слабите, болни.
Избираше ги и изглеждаше като, че ги закриляше.
Но след това ги изгонваше.
Дали това е доброта?
Искам да продължа сега с пътуването.
Както разбирам, ти и дъщеря Ви, сте вървели няколко месеца.
Зимата на 1944 г. лагера бе затворен.
Казаха ни, че трябва да отидем другаде.
Но планът се променяше постоянно, всеки ден.
Жените бяха умираха навсякъде около нас в снега.
Половината от нас умряха по пътя.
Дъщеря ми казва в книгата..
Беше по-малко пътя към смъртта и повече галоп към смъртта.
Моля, кажете ни за нощта в църквата.
Тази нощ наистина мислехме, че сме късметлиики,
защото имахме покрив над главите си.
Продължете.
Стигнахме в селото. Както винаги пазачите, вземаха най-добрия подслон.
Взеха дома на свещеника. Но ни оставиха, да спим в църквата.
Имаше бомбардировки през нощта. Църквата бе ударена.
Първо само чувахме огъня на покрива.
След това видяхме горящи греди да падат на пода.
Всички бягахме, тичахме към вратата. Но беше заключена отвън.
Църквата гореше и никой не дойде да отвори вратите. Така ли?
Никой. - Въпреки, че сте изгаряли живи.
Колко хора умряха? - Всички.
Но Вие сте оцелели.
Благодаря.
Искам да Ви благодаря, че дойдохте в страната днес за да свидетелствате.
Не знам.
Не знам какво правим тук вече. - Не знаеш?
Казваш ни, че трябва да мислим като адвокати.
Но има нещо отвратително в това.
Като?
Това не се е случило на Германците, а на евреите.
Какво се опитваме да направим? - Опитваме се да разберем.
Шест жени заключват 300 Евреи в една църква и ги оставят да изгорят.
Какво трябва да разберем?
Кажи ми, питам. Какво трябва да разберем?
Започнах да вярвам в това дело. Мислех, че беше страхотно.
Сега мисля, че е просто едно разсейване, заблуда.
Да. Разсейване от какво?
Избираш 6 жени, и ги водиш на съд.
Казваш: те са лоши. Те са виновни.
Тъй като една от жертвите е написала книга.
За това те са подсъдими, а не някой друг.
Знаете ли колко лагери е имало в Европа?
Хората говорят за колко всеки е знаел.
Кой знае. Какво знае. Всички са знаели.
Нашите родители, нашите учители, това не е въпрос.
Въпросът е, как го оставяш да се случи.
И защо не се самоуби, когато го научиш.
Хиляди, толкова са. Хиляди лагери. Всички са знаели.
Погледнете тази жена.
Коя жена? - Жената, която гледаш постоянно.
Съжалявам, но я гледаш.
Не знам коя жена имаш предвид.
Знаеш ли, какво бих направил?
Сложи пистолет в ръката ми, и ще я застрелям лично.
Ще застрелям всичките.
Защо не отключихте вратите?
Попитах всички ви, и не получих отговори.
Две от жертвите са в съда. Те заслужават отговор.
Това е доклад от СС. Всички имате копия.
Това е доклад който е подписан, одобрен и всички сте подписали,
непосредствено след инцидента.
В писмения доклад, всички твърдите, че не се знаели за пожара,
разбрали сте, след това.
Но това не е вярно. Не е ли така?
Е?
Това не е вярно.
Не знам за какво питате.
Първото нещо, което питам е: Защо не отключихте вратите?
Очевидно..
По очевидни причини.
Не можахме. - Защо?
Бяхме пазачи.
Нашата работа е да пазим затворниците.
Не можехме да ги оставим, просто тъка да избягат.
Разбирам.
И ако избягат ще ви обвинят, ще ви обвинят,
...Може би да ви разстрелят. - Не.
Тогава?
Ако отворехме вратите щеше да настъпи хаус.
Как да след това, да възстановим реда?
Стана толкова бързо.. Валеше сняг.. Бомбите.. Пламъците.
Имаше пламъци в цялото село. Започнаха на писъците..
и се влошаваха.. влошаваха.. И ако всички бяха излезли..
Не бихме могли да ги оставим просто да избягат. Не можахме.
Бяхме отговорни за тях.
Значи сте знаели какво е станало. Знаели сте. Избрали сте.
Оставили сте ги да умрат, за да не рискувате да избягат.
Другите подсъдими са на вземанията срещу вас.
Чухте ли тези твърдения?
Казват, че сте били ръководител.
Това не е вярно, просто бях една от пазачите.
Беше ръководител. - Беше!
Беше нейна идея - Разбира се, че беше.
Вие ли сте написала доклада? - Не.
Не. Всеки обсъдихме какво ще кажем. Всички.. писахме я заедно.
Тя го написа. Тя написа доклада.
Беше командващ! Беше!
Вярно ли е това? - Не.
Да беше. - Има ли значение, кой е бил?
Тя го написа. - Тя беше.
Трябва ми проба от начина Ви на писане.
На.. начина ми на писане? - Да.
Трябва да определя, кой е написал доклада.
Извинете.. Пазач!
Не мисля, че е необходимо. Минали са почти 20 години..
Вземете парче хартия. Адвокате, приближете се.
Ще сравним копие на почти 20 години..
Адвокате, приближете се.
Няма да ме отхвърлят от съда ми. - Съжалявам.
Предпочитам да те слушам.
Не е необходимо.
Аз написах доклада.
Тишина, моля!
Ред!
Пропускаш семинарите.
Имам информация..
Която засяга една от подсъдимите.
Нещо, което не признава. - Каква информация?
Не е нужно да ви казвам, просто е.
Имаш моралното задължение да го кажеш в съда.
Тази информация е в полза на обвиняемата.
Може да помогне на случая, дори да повлияе на резултата.
На присъдата. - Е, и?
Има проблем.
Обвиняемата, е решена да пазят в тайна информацията.
Един момент, моля. - Извинете.
Какви са причините?
Срамува се.
Срамува се от какво?
Говори ли с нея? - Разбира се че не.
И защо не?
Не мога.
Не мога да направя това.
Не мога да говоря с нея.
Това, което чувстваш не е важно. Няма никакво значение.
Въпросът е, какво правим.
Ако хора като теб не научат какво се е случило с хора като мен,
Тогава какво за какво дяволите е всичко това?
Смитц!
Имаш посетител.
Моля, пазете тишина!
Майкъл Берг!
Уолтър Серлинг!
Времето свърши.
Ще влезеш ли?
Не бързаше да дойдеш.
Какво има?
Къде отиваш?
Съжалявам. Спя сам.
Една минута, само.
Нацисти!
Нацистка-курва! - Убийца!
Тишина в залата!
Изправете се всички!
Съдът намери за виновни, обвиняемите:
Рита Бекхарт, Каролина Стайнхоф, Регина Кройфт и Ледзиба,
и Андреа Луман, защото участваха и помогнаха,
в убийства на 300 случая.
Съдът намери за виновна, обвиняемата Хана Смитц,
за убийства в 300 случая.
Съдът определя 6 присъди за обвиняемите:
Рита Бекхарт, Каролина Стайнхоф, Регина Кройфт и Ледзиба,
и Андреа Луман, за всяка една, обща присъда
от 4 години и 3 месеца.
Хана Смитц,
като се вземе предвид самопризнания Ви, и вашата специфична роля,
принадлежите към друга категория.
Съдът осъди, обвиняемата Смитц,
на доживотен затвор.
Къде отиваме? - Казах ти, ще ти кажа кога стигнем.
Каза, че ти харесват изненадите. - Обичам изненадите.
1976 Неустан Западна Германия
Пораснал е, нали?
Не знам, мина доста време откакто съм го виждал, Майкъл.
Как да разбера?
Аз съм виновен.
Трябваше да идваме без да ти кажем.
Татко, ще отидете на живее в неговия дом.
Майко, боя се, че имам лоши новини.
Джулия знае. Казали сме й вече.
Гертруд и аз, се развеждаме.
Не дойде на погребението на баща си, но дойде за това?
Не е лесно за мен да посещавам този град.
Наистина ли си толкова нещастен? - Не съм казал това.
Нямах това предвид. - Тогава?
И не трябва да се тревожиш за Гертруд.
Грижа се за нея, а и е Прокурор, така че..
..Има повече средства, отколкото аз. - Майкъл..
Не се притеснявам Гертруд.
За теб се тревожа.
Пей за моя съпруг, муза, за изобретателя,
който постоянно се отклонява от пътя си, от както си тръгна,
от стените на Троя.
215 кореспонденция.
217 кореспонденция.
220 кореспонденция.
121966215. - Номер.
Отворете го.
SubsMania.com
Тест. Тест. 1, 2, 3. Тест, тест.
"Одисея" на Омир.
Одисеята на Омир.
Пей за моята съпруг, муза.
Пей за моя съпруг, муза, за изобретателя,
от както ограби кухите стени на Троя.
Той се върна в къщата на смъртта но бързо избяга на мястото си,
надявайки се, че може да дойдат и други.
Сенки на издъхнали герои, мъже, които умряха отдавна,
и призраци от по-стари времена, които отдавна не бях виждал..
Ела, разголи душата си, нека отидем в леглото заедно.
Прилепи се в леглото ми, и разбъркай магичния акт на любовта.
Ще вдишаме дълбокото доверие между нас.
Не и за целия свят, не и докато се съгласиш да се закълнеш,
Богиньо, една сляпа клетва, че никога не ще направиш нова интрига..
за да ме нараниш..
Веднага започна да се кълне в клетвата която изисках.
Това никога, няма да те нараня...
тогава, окончателно, станах едно, с прекрасното легло.
Нова зора от рози се яви, отново,
и извън портите, образувайки шум в колонията,
удари с камшик деня за да върви,
и полетяха без никакво колебание.
Принцесата пристигна..
толкова бързо, тези чисти..
В моя края е началото ми.
Вярно е Анатол. Трябва да призная, че..
завиждам, до този момент вярвах, че всичко е било приказка..
Наистина невероятно. Винаги казвах, че са трикове, но..
се озова да спиш пред очите ми...
Взе вестника от масата, и започва да бие краката си,
и размахва бастуна си
и вестника за да го изгони от стаята си..
Все още обича Кебаба Арум...
Г-жата с малкото куче.
От Антон Чехов.
Разговора засяга едно ново лице, което се появи на разходката.
Една г-жа с малко куче.
Димитри вече беше прекарал 2 седмици в храма, и беше уморен,
и винаги търсеше за нови хора.
Докато седял на верандата,
видял една млада жена, която се разхождаше отпред по плажа..
Искам да взема една книга.
Коя книга?
Имате ли "Госпожата с малкото куче"?
Как се казваш?
Хана Смитц.
Дамата с малкото кученце.
Г...
ЗАПАДЕН БЕРЛИН 1980
Благодаря ти за последното хлапе, наистина ми хареса.
Имам ли писмо? - Не.
Подпиши.
Моля те, изпрати повече романтични книги.
Мисля, че Силер има нужда от жена.
Получаваш ли писмата ми? Напиши.
Вие ли сте Майкъл Берг? - Да.
ЗАПАДЕН БЕРЛИН 1988
Благодаря, че ми се обадихте.
Получихте ли писмото ми?
Тук е.
Както казах, Хана Смит ще бъде пусната много скоро.
Хана е в затвора, повече от 20 години.
Няма семейство, нито приятели.
Вие сте единственият.
И ми казаха, че не я посещавате.
Не, не я посещавам.
Когато излезе, че има нужда от работа, ще трябва да остане някъде.
Не можете да си представя колко
ще и се стори съвременния свят.
Нямам друг за да попитам.
Ако не поемат отговорност за нея, тогава Хана няма никакво бъдеще.
Много любезно от ваша страна. И благодаря, че ме уведомите.
Вие ли сте Майкъл Берг? - Да.
Аз съм Луиза Бренан. Добро утро.
Как сте?
Очаквахме Ви по-рано.
Трябва да ви предупредя. Доста време Хана,
беше съсредоточена и отдадена на целта си.
Последните години, е различена. Отпуснете се.
Водя Ви направо в стола.
Тъкмо приключиха с обяда.
Маса четири.
Пораснал си, хлапе.
Имам един приятел, който е шивач.
Ще ти даде работа.
И съм ти намерил място, където да живееш.
Добро място е, малко, но добро.
Ще ти хареса. - Благодаря ти.
Има различни социални програми. Културни, ще те запиша.
Обществената библиотека е много близо.
Четеш много.
Предпочитам да ми четат.
Това свърши вече, не е ли така?
Ожени ли се?
Да.
Имаме дъщеря.
Не я виждам често.
Бих искал да я виждам повече.
Брака ни не издържа.
Похарчи доста време, за да мислиш за миналото?
Искаш да кажеш, миналото с теб?
Не, не.
Не, нямах предвид мен
Преди делото не е мислех за миналото.
Никога не имало нужда.
Сега..
Какво чувстваш сега?
Няма значение, какво чувствам.
Няма значение какво мисля.
Мъртвите са мъртви.
Не бях сигурен, какво си научила.
Какво научих ли, хлапе?
Научих се да чета.
Щете взема следващата седмица, става ли?
Звучи добра идея.
Ние можем да направим тихо, или шумно?
Тихо?
Добре, спокойно.
Спокойно.
Пази се, хлапе.
И ти. Ще се видим следващата седмица.
Дойдох, да взема Хана Смитц.
Моля, седнете.
Не е събрала нещата си.
Не възнамерява да си тръгне.
Дебатът беше за едно ново лице, което се появи на разходката,
Дама с малко кученце.
Остави ми съобщение.
Като завещание.
Ще прочета това, което Ви засяга.
Има пари в старото тенеке. Дайте ги на Майкъл Берг.
Трябва да ги изпрати заедно с другите 7000 марки в банката.
На дъщерята, която оцеля в пожара.
Те са за нея.
Тя трябва да реши какво да ги прави.
И предай на Майкъл, моите поздрави.
Г-жо Мадер. - Да.
А вие сте Майкъл Берг. - Да.
Очаквах Ви.
Моля. - Благодаря.
Така, кажете ми, какво Ви води в САЩ
Вече бях тук, бях на конференция в Бостън.
Адвокат ли сте? - Да.
Писмото Ви възбуди любопитство ми,
но не мога да кажа, че напълно го разбрах.
Присъствахте ли на процеса? - Да, преди около 20 години.
Бях студентка юридически. Спомням си.. Помня майка си много ясно.
Майка ми почина в Израел, преди много години.
Съжалявам. - Продължете моля.
Може би сте научили, че Хана Смитц почина наскоро.
Самоуби се.
Приятелка ли Ви беше?
Почти.
Много е просто.
Хана беше освободена от по-голямата част от живота си.
Това едно обяснение за поведението й ли е?
Не. - Оправдание?
Не, не.
Научи се сама да чете, докато беше в затвора.
Изпращах й касети.
Винаги й харесваше да й четат.
Защо не започнете да сте честен с мен?
Поне така започнете.
Каква беше същността на вашето приятелство?
Когато бях млад, имах връзка с Хана.
Не съм сигурна, че мога да ви помогна, г-н Берг, и..
Дори да можех, не искам.
Аз бях почти на 16, когато започнах връзка с нея.
Връзката продължи едно лято.
Но..
Но, какво?
Разбирам.
И Хана Смитц е разбрала, влияние, което има върху живота ти?
Както знаеше, че е направила много по лоши неща.
Никога не съм го казвал на никого.
Хората ме питат постоянно, какво научих в лагерите.
Но лагерите не бяха терапия.
Какво мислиш, че бяха тези места? Университети?
Не бяхме там за да учим.
Едно нещо е много ясно за тези неща.
Какво искате? Опрощение за нея? Или искате да се чувствате по-добре?
Съвета ми е: Отиди в театъра ако искаш очистване.
Занимайте се с литературата.
Не отивай в лагерите. Нищо не излиза от лагерите.
Нищо.
Това, което искаше..
Това, което искаше, е да Ви остави парите си.
В мен са.
Да ги правя, какво? - Не знам.
Какво то сметнете.
Заповядайте.
Когато бях малко момиче, имах една тенекийка за моите съкровища.
Не е точно като това, имаше сребърни гравюри.
Взех я с мен в лагера.
Но ми я откраднаха.
Какво имаше вътре? - Обекти с емоционална стойност.
Косми от кучетата ми, билети от операта, където ме водеше баща ми.
Не я откраднаха заради съдържането.
Откраднаха кутията.
Беше скъпа.
Какво можете да направите с това?
Няма какво да правя с тези пари.
Ако ги дам за нещо свързано с изтребването на евреите,
тогава ще бъде като... опрощение, и това е нещо, което..
не искам и не съм в състояние да дам.
Мислех си за... организация който насърчава литература.
Добре. Добре.
Дали има еврейска организация? - Щях да се изненадам, ако нямаше.
Има е еврейски организации за всичко.
Не че литературата е еврейски проблем.
Защо не разбереш? Изпрати им парите.
Да го направя в името на Хана?
Както мислите, че е добре.
Ще запазя кутията.
Благодаря.
ЯНУАРИ 1995
Къде отиваме?
Мислех, че ти харесват изненадите.
Харесват ми. Обичам изненадите.
ХАНА СМИТЦ
Коя е тя?
Това исках да ти кажа.
За това сме тук.
И така, кажи ми.
Бях на 15.
Връщах се от училище.
Почувствах се зле.
И една жена ми помогна.
Превод: Вяра Горчовска SubsMania.com